U manastiru Ilinje koji se nalazi u selu Očage u Mačvi, ne zna se broj životinja koje su spasli i udomili. Zahvaljujući humanosti i plemenitosti arhimandrita igumana Isaije i manastirskog osoblja, svakog psa kog pronađu, leče i oporave, a onda udomljavaju kod odgovornih vlasnika.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2019/02/00577.00_03_36_23.Still001-1024x576.jpg)
Udomili su na desetine pasa (Foto: J. Gubelić)
Asja i dalje hoda na tri noge, ali je mnogo bolje od onog dana kada je otac Isaija pronašao izmučenu na smetlištu i doneo u manastir. Sada je okupana, mirišljava i umiljata, mazi se sa Dana i Dacom, koji se brinu o tridesetak kučića spasenih sigurne smrti. Još gore je prošao Joki, koji čeka operaciju, a prognoze lekara su da će progledati na jedno oko.
– Ovaj pas je upucan. Ostao je metak tu kod vrata koji se vidi na snimku. To su najverovatnije bili lovci. Tako ranjenog pokušali su da ga istuku i tada mu je polomljena donja vilica. Uskoro bi trebalo da ga vozimo na operaciju u Beograd i lekari veruju da će na jedno oko moći da progleda – kaže Vladislava Gligorijević.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2019/02/00577.00_03_57_06.Still002-1024x576.jpg)
Dane i Daca im svakodnevno pružaju potrebnu negu (Foto: J. Gubelić)
Niki je ljubimac manastirskog osoblja. Četiri godine lečili su mu polomljenu kičmu i na kraju je prohodao. Međutim, nema dana da ne spasu bar jednog psa odbačenog i prepuštenog sigurnoj smrti. U poslednjih mesec dana na deponijama su pronašli 2 legla sa 8 štenaca.
– Ljudi bace na smetlište i tako ih ostave. Toga imate koliko hoćete ovde u okolini manastira. Često donesu u kutijama i ostave ispred manastira. Mi ih onda uzmemo i gajimo ovde. Najteže je kad su povređeni i kad im treba dodatna nega – priča Dane Ignjatović, koji se brine o psima.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2019/02/00575.MTS_.00_03_18_08.Still001-1024x576.jpg)
Otac Isaija je poznat po svojim humanim delima (Foto: J. Gubelić)
I to je život, podsećaju u manastiru koji se ističe po humanosti i brizi prema napuštenim psima.
– Mnogo ljudi ostavlja i baca kučiće. Ovde u blizini ima „šuma smrti“. Mi je tako zovemo. Tu bacaju životinje. Ima tu i uginulih životinja, kučića i mačića. To je nedopustivo. To su živa bića ali ljudi nemaju milosti. U početku im se dive, a kasnije ih jednostavno odbace – priča vidno razočaran otac Isaija.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2019/02/00577.00_04_14_48.Still003-1024x576.jpg)
Nedavno su pronašli osam bačenih štenaca (Foto: J. Gubelić)
Od početka zime udomili su na desetine pasa kojima pružaju potpunu zdravstvenu negu.
– Mi im ovde dajemo na vrema da jedu i to je prvo što uradimo. Onda ih kupamo i lečimo. Za nas je to nešto posebno. Većina njih je u takovom stanju kad dođu ovde i vidi se da im nije pružana nikakva nega. Uglavnom su zapušteni i bolesni – kaže Danijela, koja se sa bratom Danom brine o psima.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2019/02/00577.00_05_09_42.Still006-1024x576.jpg)
Iguman i monaštvo se brinu o svakom životu (Foto: J. Gubelić)
Kada ih oporave, daju ih na udomljavanje, uz obavezu da se budući vlasnici brinu o njima.