Valentina Vasić iz Maova kod Šapca, privukla je pažnju mnogih na društvenim mrežema, neobičnim statusom, koji je zapravo njena svakodnevica. Ova mlada devojka, koja potiče iz porodice poznatih šabačkih farmera, objavila je snimak na kom hrani krave uz objašnjenje da je ponosna što je za život odabrala selo. I pored toga što je dobar student, poštuje ono što njena porodica stvara decenijama i ne stidi se života koji nije nimalo lak.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2023/05/%D0%BD%D0%B0%D1%81%D0%BB%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D0%B0-1-1024x721.jpg)
-Moje ime je Valentina i ponosno nosim devojačko prezime. Kada govorim o sebi, trudim se da budem realna, uvek maksimalno otvorena i iskrena, govoreći istinu ma kakva god ona bila. Da ja sam specifična devojka, devojka sa sela koja se ne stidi svog idetiteta i onoga čime se bavi, ponosna sam unuka, ćerka, sestra i tetka. Imam sasvim usklađen i običan život. Od malena sam učena da imam radne navike, da poštujem i volim ono što me je odgajilo, odškolovalo i othranilo. Ono što želim da kažem jeste da svi mi u životu imamo ambicije. Cilj ili ambicija je unutrašnja težnja čoveka. Dakle, svi bi mi trebali da budemo veoma odlučni u vezi svog životnog cilja kad dođemo u neke godine kada već možemo samostalno da odlučujemo. Ja sam izabrala malo teži put do svog uspeha, odlučila sam da budem savesna unuka, ćerka i sestra. Umesto metropole izabrala sam selo, umesto državnog ili posla u privatnoj firmi, izabrala sam svoju porodicu, studirala u svom rodnom gradu i ujedno zajedno sa njima nastavila da radim ono što se generacijama gradilo – napisala je Valentina.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2023/05/343957848_1582623245481719_3008462814907388333_n-1024x768.jpg)
Mladima je poručila da se ne stide ako su sa sela i da poštuju porodične vrednosti. Prljava garderoba od teškog rada nije lice čoveka, već ono što nosi u srcu. – Ono što imam da kažem, ne stidite se ako ste sa sela, ne stidite se svojih predaka i svojih roditelja. Ne činimo se mi koji smo sa sela manje bitnim od onoga ko je iz grada, manje bitan si ako druge ponižavaš da bi sebe uzdigao misleći da ćeš sa tim biti više vredniji od tog nekog. Ovo sam ja, ne stidim se svog indetiteta, živim na selu, radim poljoprivredne poslove, diplomirani inženjer poljoprivrede i master inženjer menadžmenta, učena da budem u kući i na imanju domaćica (u starom odelu, prljava itd. ), učena da van kuće budem sređena i dama, da to sam ja Cvejina i Đulkina unuka, Goranova i Snežanina ćerka, Stefanova sestra, Slavičina zaova , Klarina i Lanina tetka. I zato smatram da sam donekle u svom životu baš zato što sam izabrala malo teži put iako sam mogla da izaberem lakši ipak nešto uspela, a to je da naučim da život ma koliko težak bio uvek treba stajati čvrsto na tlu i gurati ka svom cilju – zaključuje Valentina