Upravo se navršava osam decenija od stradanja šabačkih Jevreja u Drugom svetskom ratu, gotovo trideset godina je prošlo otkako je poslednja jevrejska porodica Avramović napustila grad, ali svest o njihovom značaju na ovom prostoru ne jenjava. Zahvalnost narodu koji je bitno uticao na ekonomski i kulturni prosperitet grada na Savi, od njihovog doseljavanja u drugoj polovini 19. veka naovamo, Šabac i ovog oktobra iskazuje prigodnim manifestacijama, prijemima inostranih zvaničnika i predstavnika srpskih jevrejskih zajednica.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/4-2-1024x573.jpg)
Industrijalci, trgovci, lekari, pravnici, umetnici – ostavili su neizbrisiv trag u društvenim zbivanjima Malog Pariza. Remek dela domaćeg simbolizma za sobom je ostavio Leon Koen, muzikom i horskim pevanjem Šapčane je učio kompozitor Robert Tolinger. Dok se Srbija kupala u ceđi, u Šapcu je mirisne sapune proizvodio fabrikant Žak B. Jakov, osnivač i predsednik Pevačkog društva Zanatlija. Avram Vinaver u Šabac je doneo prvi rendgen aparat na Balkanu, kao lekar i upravnik Valjevske bolnice, sa suprugom Ružom brinuo je zajedno o ranjenima i obolelima od tifusa u Prvom svetskom ratu. Sin Stanislav, poznati književnik, novinar i prevodilac kulturnu zaleđinu svog kraja nosio je u sve ratove. Njegov savremenik Oskar Davičo napisao je najlepše stihove o Srbiji i rodnom gradu. Svima njima zajednički je bio osećaj pripadnosti srpskom narodu.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/1-1-1024x568.jpg)
Posebno me je zanimao podatak da su doseljenici jevrejskog porekla sebe smatrali Srbima i da pojedinci nisu hteli da napuste Šabac pred Hitlerovom najezdom, odgovarajući na nagovore da beže rečima: „Pa zašto da bežimo? Mi smo Srbi. . .“ Mnogi od njih su kao dobrovoljci ratovali u srpskoj vojsci, sprijateljili se sa Srbima, ponašajući se kao da su tu rođeni, piše Miodrag Nikolić u najavi zbornika Šabac i Jevreji u susretu, urednika Miloša Jevtića.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/sabac-i-jevreji-u-susretu_page-0119-1024x748.jpg)
I zaista, sa sugrađanima su do ratnih dana delili svakodnevicu, a potom i smrt. Među prvim žrtvama nemačke odmazde u Drugom svetskom ratu bio je poznati šabački lekar Alfred Bata Koen, streljan sa još desetak viđenijih Šapčana u noći 20. avgusta 1941. god. Jevreje logoraše Nemci su naterali da mrtva tela obese po banderama u centru, a sutradan utovare na opštinska kola kojima se vuklo đubre, da bi ih sahranili na Donjošorskom groblju. Grad je bio ispisan antisemitističkim grafitima sa aluzijama na materijalni status ovog naroda.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/4-1-768x1024.jpg)
Pored ove, postoji još jedna, silom prilika nastala veza između Jevreja i Šapčana. Priča o tzv. Kladovskom transportu počinje u jesen 1939. godine, kada je grupa od 1.200 bečkih Jevreja, u potrazi za spasenjem, krenula prema Palestini. Većina njih tamo nikada nije stigla. Zaustavljeni na granici sa Rumunijom, u Kladovu, u teškim uslovima, dočekali su jesen 1940. godine. I dok su se evropske države i gradovi plašili nacističke osvete, tadašnji gradonačelnik Šapca dr Mile Petrović primio je tih 1.200 ljudi septembra 1940. u grad.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/mile-petrovic-kao-konzul-675x1024-1.jpg)
Reka od 1.300 ljudi, leđa povijenih pod teretom, gazi po prašini pored rabadžijskih kola natovarenih rancima i dobro upakovanim balama. Na balama sede deca, a pored kola idu ljudi i žene, pridržavajući decu da ne spadnu s kola koja su snažno truckala po turskoj kaldrmi, lagano se krećući prema Bairu (ciganska mala u Šapcu). Oblak prašine se obavio oko njih…Došli su bečki Jevreji u Šabac, piše Mara Jovanović u beleškama Wir Packen, wir Auspacken.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/123.jpg)
Novi dom postaće im prepravljeni napušteni mlin vinskog trgovca Jakova Vukosavljevića, kraj kuće nekad čuvenog muzičara Vase Andolije.
– Jevrejski emigranti smešteni su u napuštenom mlinu u ulici Janka Veselinovića 7, u magacinima Praške banke na kraju Pop Lukine ulice i u žitarskim magacinima. Kasnije se neki sele u privatni smeštaj u gradu i sela Jevremovac, Vranjska – priča istoričar Nebojša Cvejić.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/234-1.jpg)
Unutrašnjost mlina ispunjavali su drveni kreveti na sprat, pod kojima se čuvala garderoba. Od nameštaja tu su bili još i stolovi, a peć bubnjara kod glavnog ulaza grejala je prizemlje i dva sprata. Trošna zgradica u dvorištu korišćena je kao ambulanta.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/IMG_20211013_191124-1024x814.jpg)
Dolaskom u Šabac, imali su slobodu kretanja, uspostavili su dobre odnose sa meštanima, počeli su i da rade. Trojica Jevreja igrala su u prvom timu Mačve, od kojih je najveća zvezda bio nekadašnji nemački fudbaler Kurt Hilkovec, kom se treće dete rodilo u Šapcu.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/IMG_20211013_191112-1024x772.jpg)
Međutim, po uspostavljanju vlasti u Šapcu Nemci počinju da progone Jevreje i Rome.
– U to vreme u okrugu je živelo 19 porodica domaćih Jevreja – oko 80 ljudi. Pored njih, tu su i članovi Transporta koji nisu uspeli da odu iz grada. U aprilu 1941, nemačka vojna komanda nametnula je privremeni rad za izbeglice. Već 10. maja naredila je da svi Jevreji nose žute trake sa Davidovom zvezdom i natpisom Jude – priča istoričar.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/naredba-851x1024.jpg)
Po naredbi Okružne vojne komande i domaći Jevreji i emigranti do 15. jula 1941. sakupljeni su u logor – prostor nekadašnje kasarne na Savi. Prilikom hapšenja oduzimane su im stvari, a nepokretna imovina zapečaćena.
Sa ostalim Šapčanima, 26. septembra 1941, u čuvenom krvavom maršu, 1.100 jevrejskih muškaraca poterano je u sabirni logor u Jarku. Svako zaostajanje u ovom pohodu kažnjavano je smrću petorice izbeglica i trojice domaćih Jevreja. Početkom oktobra vraćeni su u logor na Savi, odakle kreću na poslednje odredište.
– Kao posledica pogibije 21 nemačkog vojnika kod Topole dolazi naređenje za streljanje 2.100 Jevreja i Roma. Iz logora u Šapcu je trebalo uzeti 805 ljudi, ostatak iz jevrejskog prolaznog logora u Beogradu – objašnjava Cvejić.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/IMG_20211013_191409-1024x702.jpg)
Jevreji su zverski likvidirani 12. oktobra u zaseoku Poloj, između Save i puta Mačvanska Mitrovica – Zasavica. Jama u koju su zatrpavani bila je duga 202, široka 2 i po i duboka 2 metra. Izvodili su ih u grupama od po 50 – na jednakom rastojanju Nemci su poboli isto toliko kočeva, a svaka žrtva, licem okrenuta jami, morala je da opkorači jedan. U leđa su im pucala po dva vojnika, po metak za grudi i glavu.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/2-1-1024x576.jpg)
Jevrejske žene i deca u logoru na Savi ostali su do kraja januara 1942, kada su ih stočnim vagonima prebacili u Rumu, odakle su, po snegu, iscrpljeni i promrzli peške poterani ka Zemunu.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/IMG_20211013_191458-1024x658.jpg)
Mala deca su upadala u dubok sneg i ostajala smrznuta. Ona još manja umirala su od zime na majčinskim grudima. Izbezumljene žene sahranjivale su decu u snegu. Supruga Kurta Hilkovica ostala je bez troje svoje dece. Majke su gubile razum od bola za svojim porodom. Starije, manje izdržljive Jevrejke kosila je, kao i decu, bela smrt. Mlađe, izdržljivije stigle su do logora na Sajmištu, beleži Mara Jovanović.
One koji su preživeli ovaj put, čekala je još strašnija smrt – gušeni su u kamionima – gasnoj komori Dušegupki, nekoliko meseci kasnije.
![](https://objects.distrikt.rs/wp-content/uploads/2021/10/3-1-1024x575.jpg)
Ekshumacija streljanih izvršena je 1959, a njihovi ostaci preneti su i pokopani na Jevrejskom groblju u Beogradu. Spomenik im je podignut 1. novembra 1964. U ataru sela Zasavica zvanom Poloj, na imanju porodice Ljubičić, na mestu streljanja podignuto je spomen-obeležje.
Iz serijala NASLEĐA TRAG. Projekat je sufinansiran iz budžeta Grada Šapca. Stavovi izneti u podržanom medijskom projektu nužno ne izražavaju stavove organa koji je dodelio sredstva.